Danske tekster af Maat
Mød os på www.underdawgs.biz Et fristed for de bedste subbere
Min historie kan aldrig blive fortalt.
Jeg skriver den om igen, hvor vi end finder værn.
Jeg skriver, hvad jeg ikke kan udtrykke... sandheden.
Jeg skriver alt hvad jeg kender af den, og smider derefter siderne ud i vinden.
Måske kan fuglene læse den.
SLUT
Er det din? Jeg finder dem ofte her, disse stumper.
Må være fløjet ned fra nogens vindue.
"Hun havde i sinde at kvæle barnet, så snart det blev født, -
- men noget fik hende til at se på det.
Hun hørte den tordnende hjertebanken, hun duftede -
- barnets blodige hoved og kærligheden forvirrede hende. "
Det er blot affald, som du siger.
Men der er en historie der. Man kan føle den.
Skal vi gå lidt?
Min historie begynder med Clara. En dag, vil den slutte med hende.
Clara... er fuld af hemmeligheder.
Min frelser. Min byrde.
Min muse.
Hej!
- For fanden... Wendy! - Jeg ringer tilbage.
Fuck dig!
Din skiderik!
Så I det? Han angreb mig!
- Hun smadrede hans næse. - Ja, han fortjente det.
Ernie, få ham ud herfra.
Vil du have te?
Vær sød at komme indenfor.
Jeg har arbejdet her 14 nætter. Jeg vil have min løn!
Du er ikke på listen. Hvilken løn?
- Har du set denne pige? - Nej.
Beklager.
Nej.
- Hvad laver du? - Beklager, men de skylder mig det.
Nej! Stop, du kan ikke tage penge fra kassen!
Hej, Clara.
Vi får en masse mære herind, men hun overgik alt.
En skam. Hun var skide sexet.
Af vejen!
Pis!
Kedsomhed har jeg gennemlevet i denne jagt, du har spildt af min tid!
Du ville kunne sælge nationer, med din prostitution.
Kom så. Du ved, hvem jeg leder efter. Hvor er hun?
Jeg var ham engang.
Og den pige... kærligheden kom bag på mig med hende.
Jeg elskede hende, igennem hele mit liv.
Din kone?
Hun blev gift med min bror John. Virkelig lykkelig.
Hun kendte ikke til den måde, jeg følte. Heller ikke ham.
Der kommer et tidspunkt i livet, hvor hemmeligheder bør fortælles.
Du har hemmeligheder, har du ikke?
Der blev fortalt en historie, da jeg var en dreng -
- om neamh- mairbh, de levende døde.
Hverken døde eller levende.
Præsterne, plejede at fortælle den for at skræmme os.
Mit navn er Eleanor webb.
Eleanor webb... jeg er klar.
Er du sikker?
Jeg har tilbragt nok tid her. Tro mig.
Jeg føler stor fred.
Som om orden er ved at blive genoprettet.
Hun er en aberration.
Jeg ved ikke, hvad det betyder.
- Hvor tror du lige, du skal hen? - Jeg vil rense såret.
De er blevet skåret, det er tydeligt.
Al den tid du har haft, og du har intet lært.
Du er virkelig galt afmarcheret.
Luk dine øjne.
Clara, forsvind.
- Hvordan kunne du bringe nogen her? - Han var stærkere end jeg troede.
- Det er vores hjem. - Eleanor, vi må væk herfra.
- Jeg flytter ikke igen... - Jeg måtte gøre det!
- En dag vil du forstå. - Hvad når jeg bliver ældre?
- Du ved ikke, hvad jeg gør for dig! - Gjorde du det for mig?
- Jeg kan lide det her. - Jeg sagde, pak!
- Hvem var han? - Ingen.
Mor badede hendes baby en nat, den yngste af ti -
- og et stakkels lille kræ. Mor var fed, -
- og barnet var tynd.
Det var ikke andet end et skelet indpakket i hud.
Moderen vendte sig om for at tage sæben fra hylden...
- Tak! - Vi ses, tøser.
Vil du have et kig på drivhuset?
Vi har været her før.
Vær ikke dum. Kom så.
Men kan du ikke huske det?
Det vil blive godt for os her, jeg kan føle det.
- Det sagde du om det sidste sted. - Det hul vi netop har forladt?
Jeg har allerede glemt det.
Hvad er der galt?
Du kan ikke lægge fortiden bag dig som om det ikke skete.
Min bekymring er nu, okay?
Dit lille fjols.
Gå hen spil med forlystelser.
Tjen nogle penge til os.
Af sted med dig.
Clara er aldrig alene.
Hun finder penge og selskab hver dag.
Det kommer let til hende, præcis som løgnen.
Hvem er det?
- Kender du hende? - Nej.
Men jeg kan lide ensomhed. Jeg går og fortiden går med mig.
Den lever.
Det er 50 for et blowjob, og 100 for det hele.
Har de hyret dig?
Du er selskabsmusiker. Du kunne sende hatten rundt.
Det var godt.
- Kan du tale? - Jeg har ikke en hat.
- Hvordan husker du alle de noder? - Jeg husker alt.
Det er et omkvæd.
Så...
...kender du noget andet?
Prøv at sætte fut i dem.
Der er totalt dødvande her.
Jeg er nødt til at gå.
Jeg har fri kl. 22:00!
Kom ind.
50... hvor skønt.
- Så du er på ferie? - Nej.
- Du bor her omkring så? - Ja.
Lyst til lidt selskab.
Hun...
Hvem?
Mor...
Hun døde.
Det gør mig ondt.
Der var en begravelse. Jeg kunne ikke.
Jeg flygtede fra det. Jeg har ikke været ude siden.
Men din sorg, viser hvor meget du elskede hende.
Og kærlighed er en virkelig god ting.
Jeg vil vædde med, at hun ville være stolt af dig.
En god søn som dig?
Nej, jeg har aldrig gjort hende stolt.
Jeg... tager ikke engang telefonen.
Jeg laver lort i det hele, jeg kan ikke betale hendes gæld.
Fandt 50 pund i en af hendes bøger og se, hvad jeg bruger dem til?
Menneskelig kontakt.
- Har du det godt? - Ja.
Det er jeg ked af, skat.
Jeg hedder Camilla.
Noel.
Så hvilken slags virksomhed havde din mor, Noel?
Det var et gæstehus. Jeg ødelagde det.
Var det et stort sted?
Ja, det var ret stort.
Skal vi tage tilbage til dit sted så?
Ja?
- Ville være rart. - Du kunne tage med hen til mig.
- Glæder mig, at du ventede på mig. - Det gjorde jeg ikke.
Hvordan har du lært at spille sådan der?
Jeg har øvet mig.
I hvor lang tid?
200 år.
Det er sådan det føles, ikke?
Kom forbi en tekop. Har hævet nogle penge til dig.
Det er ikke meget.
Mange tak.
Det stykke papir...
...er mit telefonnummer.
Jeg har ikke en telefon.
Så... det var hyggeligt at møde dig.
Farvel.
Ella! Se, hvem jeg fandt!
Vi er damer i nød.
Ved du, hvad Noel er, Ella?
Han er en hvid ridder, der vil fri os fra det onde, ikke?
Det her er min lillesøster.
- Hej. - Goddag.
Jeg har ledt efter dig overalt.
Jeg kan ikke finde nøglerne.
Jeg åbner lige op.
Kom med ind.
Jeg stoler på dig, Camilla.
- Lad være. - Det gør jeg også.
Her er ikke ryddeligt.
Det var engang et hotel. Og et pensionat.
Min mor havde de tre øverste etager. Det var inklusiv morgenmad.
Familier og sådan noget. Derefter blev det mere en forsorg.
Det er lidt nedslidt nu, men hun ville ikke af med det.
Hun elskede udsigten.
Her er en fantastisk udsigt til molen.
Dette er spiseområdet.
Det er hyggeligt.
Det er som sagt lidt rodet, men jeg ventede ikke gæster.
Vis min søster, hvor hendes værelse er.
Ella?
Lad mig vise dig dit værelse.
Jeg rendte rundt og smadrede ting.
Jeg ville ikke se på mig selv.
Camilla sagde, du også mistede din mor.
Er hun din værge?
Det er modigt gjort.
Jeg forstår, hvad hun har måttet gøre.
Gør du?
Hun mangler jo penge.
Det jeg siger... er at jeg er ligeglad.
- I må gerne bo her. - Tak.
Kun de, der er klar til at dø, vil finde evigt liv.
Gå så...
- Det her er slutningen. - På hvad?
Tiden.
Dygtig dreng.
GRUFULDT FUND I UDBRÆNDT LEJLIGHED
- Hvem var han? - Det hører fortiden til, Ella.
- Hvem var han? - Et forbandet monster.
Jeg burde få en medalje, for det jeg gjorde mod ham.
- Fortsætter vi i dag? - Er du træt, min elskede?
Jeg synes, vi skal blive her et par dage. Synes du ikke?
Vi kan holde lav profil, slappe af og skaffe nogle penge.
Jeg kunne gøre forretning, som i de gamle dage.
- Det behøver du ikke. - Stedet er perfekt. Vi vil tjene godt.
- Hvorfor finder vi ikke en anden måde? - Det skal nok gå.
Sørg for at du ikke bliver involveret.
Undskyld, Noel.
Jeg troede, du var en drøm.
Jeg troede, når jeg vågnede, at du var væk.
Hvorfor skulle jeg gå? Du har alt, hvad jeg behøver.
Eleanor Webb... se lige dig selv.
Smuk som en lilje.
Jeg kender din mor.
Min mor er død.
Fortalte de dig det?
De fyldte dig med løgne.
Din mor stjal noget fra mig.
Nu stjæler jeg noget fra hende.
Min sygdom har ingen kur.
Du er ikke længere et barn, når jeg er færdig med dig.
Se på mig!
Har du det godt?
Camilla fortalte, at du boede på børnehjem.
Hun sagde...
Hun sagde, at der skete onde ting med dig der.
Du skal vide, at intet ondt vil ske dig her.
Det lover jeg.
Hun hedder ikke Camilla.
- Hun er ikke min søster. - Mit navn er Claire.
- Hun er døbt Clara - Jeg foretrækker Claire.
Claire.
- Du gør det ikke. - Du lyver hele tiden om mig.
Jeg slår ham ihjel så.
Higer du ikke nogle gange efter at fortælle sandheden?
Vi lever efter et kodeks, Eleanor. Overhold den.
Hvor meget tjente din mor på en uge?
I højsæsonen? Omkring tusind.
Vi kunne tjene det på en nat. Du kunne slette din gæld, Noely.
Ja, men... jeg vil frelse dig fra det liv.
Det behøver ikke at være mig. Vi kunne hente nogle piger ind.
Det er min mors hus.
Han er så retfærdig, men hans blod løber rubinrødt.
Kom du rosenrødt dag kom hurtigt, jeg beder.
Lad drømmen om kærlighed passere...
Der var engang, hvor der intet var her.
Der var ingen hotel, ingen promenade.
Blot en strand, garn hængt til tørre, store krigsskibe i bugten, -
- og børn der samler hjertemuslinger til deres levebrød.
Min mor var et af de børn, barfodet i sandet.
Kan du høre mig?
Min mor lever af menneskeblod og har gjort det i to århundreder.
Men engang var hun en pige som dig.
Hun har aldrig talt om hendes familie.
De er ting, hun må glemme.
Hendes historie begynder med to officerer, der venter på at komme i krig.
Er de søde? Må jeg prøve en?
En var kadet Darvell.
Her.
En perle for en perle.
Og den anden, hans overordnede, var kaptajn Ruthven.
- Må jeg tilbyde dig et lift? - Hun er kun et barn, Ruthven.
Hun ved, hvordan man rider, vel sagtens.
Tag ikke med ham.
Perlen forbliver ren for evigt, mens østerskødet rådner omkring den.
Jeg har en gave til dig.
Kaptajn Ruthven!
Her er en skat, jeg fandt på stranden.
Velkommen, min kære. Der er intet at være bange for. Kom.
Lad mig vise dig hen til kaptajnens foretrukne rum.
Du vil kun finde venner her.
Du gav mig intet. Du tog blot.
Jeg gav dig dit erhverv. Velkommen til dit voksenliv.
Hvor mange historier begynder på den måde?
- Luder. - Tusinder og atter tusinder.
Jeg vil vende tilbage...
...for at se hvad du har lært.
Hvorfor græder du?
Jeg har en gentleman her, der snart vil få dig til at smile igen.
Ingen børn i husstanden. Du kender reglen.
Engang for længe siden... blev jeg født.
Det er stadig et faktum, at dagen du blev født, er dagen, -
- hvor det er mest sandsynligt at blive myrdet.
Flere menneskesjæle er myrdet af mødres hænder, end af fremmede.
Min mor forsøgte at myrde mig... men kærlighed forvirrede hende.
Der stod i hendes breve. "Dette er min datter, Eleanor webb.
Jeg ønsker for hende at leve et uplettet liv.
Jeg vil betale for hendes pleje med guld, som jeg vil aflevere, -
- hver måned, så længe hun lever.
Jeg vil skåne hende for et liv som mit eget, der blev ødelagt fra starten.
Vær sød, at fortælle hende, at jeg er død. "
Så jeg førte det rene liv.
Jeg sang de forældreløses sang.
Jeg lærte, at dyd og beskedenhed ville være min vej til lyksalighed.
Northaven private Børnehjem var min bopæl.
Jeg ville ønske, at jeg kunne have kaldt det hjem.
Undskyld!
Pis... Det er klamt.
- Jeg må hjem. - Lad mig skaffe hjælp.
Jeg tager din cykel med.
Du skal syes.
- Var du der for at tilmelde dig? - Hvad?
- Har du meldt dig ind på kollegiet? - Det ved jeg ikke.
Efterlad cyklen dér.
Jeg hader blod. Trykker du lige på dørklokken?
- Du godeste, hvad er der sket? - Han faldt.
Han bløder!
Jeg har ham. Tag nøglerne.
Er du hans kæreste? Hvor er nøglerne?
Har han fortalt dig det?
- Fandt du nøglerne? - Ja.
Hold ud, Frank.
Du godeste, Frank!
Dygtig pige.
Du kunne gøre det meget bedre.
- Vil du gerne kysse mig? Hvad fanden...? Hvorfor?
For at fejre... min syndighed.
Verden vil være et smukkere sted uden dig.
Det er okay. Jeg har dig.
- Jeg vil dø. - Nej, du vil ikke.
Ikke i dag.
Hvis du stadig vil dø i morgen, skal jeg nok ordne det.
- Goddag. - Hej.
Er der stadig besøgstid?
Tak, fordi du bragte ham hjem.
Han har ikke nævnt noget om dig. Det er din fyr, ikke?
- Har I været sammen længe? - Vi har lige mødt hinanden.
Det glæder mig.
- Hvad er dit navn? - Eleanor.
Gabi.
Han tager antikoagulanter. Det er derfor, han har blødt så meget.
Han har kæmpet med leukæmi i årevis.
Det er aftagende nu, så vi håber, det er overstået nu.
Så fuld af liv.
Vær sød, ikke at fortælle ham, at jeg var her.
Engel...
Fred være med dig. Må lyset skinne på dig.
Du kom efter mig...
Tilgiv mig for, hvad jeg må gøre.
Hej.
Taler du?
Taler engelsk? Din skoletøs tingest.
Hun må hellere betale tilbage, eller vil jeg ikke sige mere.
Måske skulle vi gøre noget lesbisk. Det har jeg ikke noget imod.
Det er min lillesøster. Hun drikker ikke. Lad hende være, er I med?
Jeres gentlemen, venter på jer.
Vær professionel, ellers er det tilbage på gaden og sutte pik!
Jeg vil forsøge, at holde dig ude af det her.
- I tilfælde af at du støder mig? - Vi har brug for pengene.
- Jeg brokker mig ikke. - Så tør det snerpede udtryk væk.
Hvordan kan jeg være det, når jeg har set det tusind gange før?
Hvad skal vi ellers gøre?
Jeg ved godt, jeg ikke får tak fra dig, eller din respekt.
- Du kunne gøre det bedre. - Jeg skaffer penge, sådan gør mødre.
Mødre bekymrer sig om livet, deres børn lever. Hvilket liv er dette her?
Mennesker har brug for at fortælle historier.
Det er en grundliggende og en samlet ting.
Det er gennem historier, vi kommer til at forstå os selv -
- og til at forstå verden.
Så luk øjnene.
Det er vor egen erfaring, der er udgangspunktet for al vor kreativitet.
Tænk på jeres tidlige barndom.
Og når jeg siger jeres navn, så giv mig et minde, en detalje, -
- en sensation, en følelse... den første ting, der falder jer ind, okay?
- Eleanor. - Mor.
Hvad med hende?
Hun dukkede op, ved ovenlysvinduet, om natten.
- Jeg var bange. - Hvorfor?
De har fortalt mig siden jeg var spæd, at hun var død.
Og hvad så?
Ansigtet i vinduet havde mere substans end et spøgelse.
Og alligevel... vidste jeg at det ikke kunne leve.
Ja, min ven, David Atkinson.
Jeg er den eneste person, der kan se ham.
Jeg var nok også for meget alene, -
- og David Atkinson plejede at dukke op i mit værelse.
Og vi legede. Og jeg tror, at jeg er opstået af ham.
Han kom til mig, da jeg var omkring syv eller otte år gammel.
Tak.
Det underlige ved det, er at jeg...
...år senere, fandt jeg ud af -
- at familien foran vores hus blev kaldt Atkinson.
De mistede et barn ved vuggedød.
Og barnets navn...
...var David.
God historie.
Rejs jer alle sammen op.
Jeg vil have jer til at tænke over, hvem I er.
Og næste gang... vil jeg have en essay, med titlen...
"Jeg... er."
Og der er kun én regel.
Det skal være sandt.
Du hører ikke til her.
Det er min mors fødeby. Vi kom her, da jeg blev syg.
Sundhedsvæsenet herovre er gratis, og jeg var...
...noget af en dræn af vores begrænsede ressourcer.
Min far pendlede.
Jeg tror ikke, han kunne lide det, men... hvad skal man gøre?
Min mor sagde, du kom for at besøge mig, da jeg lå på hospitalet.
Hun tror...
...at du er min pige.
Vil det være så slemt?
- Fordi jeg... - Det ville være fatalt.
- Jeg ved, at jeg er syg, men... - Nej... for mig.
Hvis du lever med en hemmelig og den betød, at du altid måtte -
- lyve og være alene og altid leve på den måde, -
- og du længtes efter forandring, hvad ville du så gøre?
Jeg ville fortælle hemmeligheden.
Fortæl mig det.
Min mor gjorde tre ting for mig.
Ét, hun skånede mit liv, den dag jeg blev født.
To, hun betalte for min pleje på knæ og på ryggen.
Og tre, hun gav mig historien, jeg aldrig kan fortælle.
Dengang, da jeg var seks, var hun døende.
Piger som Clara holdt ikke længe. Hendes lunger rådnede op, -
- men hun klyngede sig standhaftigt til sit brutale liv.
Hvor har du været? Kaptajnen har ventet.
Kaptajn Ruthven var vendt tilbage fra krigene.
Sørg for at straffe hende.
Af alle de skøger, han havde skabt, var Clara hans favorit.
Du vil kunne lide denne her. Hun kæmper.
Så en vinter ved daggry, kom en fremmede.
- Er du utilpas? - Nej, hr.
Jeg husker dig.
Jeg har forandret mig, hr.
Og hvad med mig?
Har jeg forandret mig?
Det har jeg. Mere end du kan forestille dig.
Træk gardinerne fra.
Gid fanden havde dig, luder! Giv mig mørke!
Generer lyset dig?
Darvell... min ven.
Men jeg var sammen med dig.
Jeg så dig død.
Og jeg takker dig, for din tjeneste.
Hvad vil du?
Jeg er ikke kommet for at tage noget fra dig.
Jeg kom for at give.
Jeg vil vende tilbage ved mørkets frembrud.
Ligesom dig, foretrækker jeg mørke.
- Nej! - Møgkælling!
Han besvarede hendes spørgsmål med tæsk.
Som sædvanlig, udholdt hun dem.
Og hun ventede på, at stormen skulle passere.
- Hvad kalder du denne tid? - Lineær tid.
Da den ubarmhjertige dag kom, fortalte kaptajnen sin historie, -
- om en begivenhed uden for hans forståelse.
Der var et oprør i Irland. Vi blev sendt for at slå det ned.
Vi blev begge to såret af de ussel horde.
Mine sår var overfladiske, men Darvells fik feber.
Det ødelagde ham langsomt.
Jeg forsøgte, at overtale ham til at komme hjem.
Det var godt for dig.
Jeg vidste at rejsen ville fremskynde hans tilbagegang.
Darvell var rig og naiv. Han havde ingen arvinger.
Jeg var begyndt at ønske, at ham ville død.
Men før graven tog ham, kom to mænd ind i hans liv.
Lærde, livløse sprog og aldrende manuskripter.
Som om den gamle viden, måske holdte hans død i skak.
Du har ledt det forkerte sted.
Her er det.
Tak...
Vi skulle finde et helgenskrin, der havde helbredende kræfter.
Det var på en øde ø med en gold kyst.
Jeg troede, at det var en desperat ridderfærd fra en døende mand.
Den ligner en sort tommeltotnegl der stak frem fra havet, mere sten end ø.
Roerne ville ikke sætte deres fod på stedet.
Sagde det var forbandet.
Stien var glat, men Darvell klatrede uophørligt.
Jeg tænkte... eller måske håbede, at hans hjerte ville bukke under.
Er det hvad du har slæbt os til? En eneboer hytte?
Jeg hadede dette sted.
Så mange fugle på himlen. Som næsten formørkede solen.
De syntes at vide noget, vi ikke gjorde.
Han sendte mig af sted for at hente vand, men det var bare et kneb.
Jeg fandt liget. Han trak ikke vejret.
Hans sjæl var flygtet.
Og jeg løb.
Jeg har aldrig talt om det siden.
Jeg tog hans ringe...
Og da jeg vendte tilbage, tog jeg hans ejendom.
Alt hvad jeg ejer er hans.
Hvad vil han gøre?
Husk, hr. Kent, denne kvinde er ikke din svigerinde, hun er død.
Det er en skal og hvad den indeholder, er ren ondskab.
Du ødelægger kun det onde.
- Jeg går. - Nej, jeg gør det.
Er du ikke lidt for ung?
Eleanor, er hun hjemme?
Hvorfor, hvad kommer det dig ved?
Jeg læste hendes historie. Vil du fortælle hende det?
Men, hun er ikke hjemme.
Gå din vej. Af sted med dig.
Ella.
Jeg forstår, hvad Claire laver, for vi har brug for pengene, men...
Hvis du ikke kan lide det Clara laver, så sig det til hende.
Du kan heller ikke lide det, vel?
Hvorfor er hun sådan? Hvad skete der med hende, Ella?
- Hun blev bidt af en vampyr. - Gjorde jeg?
Der var en dreng til dig ved døren. Jeg sendte ham på bort.
Han siger, han læste din historie.
- Hvad for en historie, Ella? - Den, vi altid fortæller.
Om plejehjemmet og hvordan min søster reddede mig.
Det er lektier.
Du skræmmer mig ind imellem.
- Gør det ikke. - Det gør jeg ikke.
- Historien er skide genial. - Tak.
Men opgaven kræver sandheden.
Jeg har ikke skrevet den som en opgave.
Jeg skrev den til dig.
Jeg vil ikke lyve længere. Noget må ændres.
Men det her?
Det er vanvittigt.
Jeg troede... hvis jeg fortalte det, ville det hele styrte sammen.
Ja.
Jeg tror, at du bruger historien, for at fortælle at noget dårligt skete.
Men... hvorfor fortæller du ikke bare sandheden?
Jeg er Eleanor webb. Jeg har givet dig min hemmelighed.
Jeg har fortalt dig, hvordan jeg lever.
Goddag.
Vil du sætte en plade på?
Den hedder "Nacht und Traume."
Fred være med dig.
Må lyset skinne på dig.
Jeg synes, du skal læse det her.
Får hvert år en simpel selvbiografi og så får jeg denne fantastiske fortælling.
Det er som om Edgar Allan Poe og Mary Shelley gik sammen, -
- og fik et virkelig underligt barn.
"En sand beretning om min tilblivelse, mit liv og død fra -
- fra mit fødsels år 1804." Helt ærligt.
Hvis det var fiktion, ville du sige det var mørkt, -
- lidenskabeligt, voldeligt, sygt, genialt stykke historie.
Men hun siger, "dette er hvem jeg er."
Hvilket får mig til at tro, at der er noget galt med hende.
Hun er et meget indelukket barn.
Hun ønsker at kommunikere. Se på præstationen og hendes håndskrift.
Formuleringen. Hvem skriver sådan her i disse dage?
"Idet mørket faldt, vendte soucouyanten tilbage."
Og kaptajn Ruthven forberedte sig på det værste.
Jeg tog dem i forvaring.
Tilgiv mig, min ven.
Tilgivelse er en kristen værdi, Ruthven.
Mine guder er ældre... mere hensynsløse.
Du døde.
Hvordan kan man ellers finde det evige liv?
Jeg sendte dig af sted for at hente vand.
Og jeg mødte den navnløse helgen.
Det er hvad der skete.
- Hvornår? - Når du beder om det.
Jeg stod der, og så det med forskellige øjne.
Alt hvad jeg så på, var en kilde af undren.
Men min vision havde en pris. Min sjæl var fortabt.
Prisen på min eksistens er dette offer.
Det flyder fra...
Det flyder fra blod.
Hans blod er dit.
Drik, min søn.
Min er en grusom eksistens... Men du har de kvaliteter, man behøver.
Du er om nogen... en overlever.
Jeg vil give min sjæl, for at være som du er nu.
Lad det være sådan.
Evigt liv vil kun komme til dem, der er parat til at dø.
- Goddag. - Vil du ind?
Have det sjovt nu.
Halløj?
- Hr. Minton. - Hej, Noel, hvordan går det?
- Har jeg fået en eftersidning? - Nej.
Jeg forsøger at hente oplysninger om en af vores studenter, Eleanor webb.
- Hun gav denne her adresse. - Eleanor? Er alt vel?
Vi forsøger at få et møde med alle der er interesseret i hende velfærd.
- Er hendes forældre her? - Du er nødt til at tale med Claire.
Hun er Eleanors storesøster. Claire er hendes værge.
- Er Claire her? - Nej, hun er... optaget.
Det er ikke hvad du tror. Det er Claire sag. Hun redder pigerne fra gaderne.
Sagen er den, at Noel Eleanors skrev en historie, og -
- i hendes historie, fortæller hun, at hun bor sammen med vampyrer.
Så vil du videregive dette brev og fortælle Claire, at -
- hvis jeg ikke hører fra hende i dag, så kontakter jeg socialmyndighederne -
- og politiet.
Så Darvell overdrog kortet, og tog hen til din mor?
Nej, kaptajn Ruthven.
Min mor så sin chance og tog det.
Mær!
Hun stjal kortet og red igennem natten mod hendes ukendte fremtid.
Og hun fandt vej til denne ruin, og denne...
...soucouyant ting tog hende?
Jeg gav dig ikke min historie. Jeg er blevet forrådt.
Du kan gå, når du vil.
- Hvornår kom Clara tilbage efter dig? - Da jeg var 16.
- Og hvad lavede hun i mellemtiden? - Hun har aldrig talt om det.
Hun siger, at hun ikke kan huske det, men jeg tror, at hun lyver.
At lyve er en livsstil for hende.
Men jeg er opvoksede op på et børnehjem, hvor jeg lærte at fortælle sandheden.
- Er der andre som dig? - Jeg har aldrig mødt en.
Og Clara taler aldrig om nogen.
Jeg tror, vi er de eneste to, der stadig udholder det.
- Hvor ofte ernærer du dig? - Jeg vil helst ikke tale om det.
Det er den usmagelige del af at være udødelig, ikke?
Hvis du ikke tror et ord af, hvad jeg siger, hvorfor så dette påskud?
Eleanor, hvordan kan du være to hundrede år gammel?
Af hvilket mirakel videnskaben?
Ser du, det er det vanskelige, fordi det er kun over tiden, -
- at jeg kan bevise det.
Om 30, måske 40 år, når du beskærer roser fra, -
- din kørestol, vil jeg slentre forbi din havelåge og sige "hej, Morag."
Og intet vil have ændret sig. Jeg er 16 for evigt.
Og du vil indse det, og det vil såre dit hjerte, -
- og jeg vil sige, "fred være med jer."
Og jeg vil hjælpe dig med smerten.
Hvorfor gør du det ikke nu? Jeg er ikke stærk, du kunne overmande mig.
Du er ikke klar.
Hvordan gør du det?
Hvor er dine hugtænder? Hvorfor dør du ikke i dagslys?
Hvordan kunne du give min historie til de mennesker?
- Jeg skrev den til dig. - Hvordan dræber du?
Jeg har aldrig... Folk må give deres samtykke. De skal ønske det.
Ønske døden?
- Det skal være en... - Hvem fanden vil ønske at dø?
- Nogle gange udfrier det mennesker. - Så du er moralsk.
Nej. Jeg er hensynsløs.
Engang ævl.
"Jeg er 206, jeg husker alt og det er en byrde."
Det er ynkeligt.
Min mor gav mig en fødselsdagsfest.
Det er ikke en fest, for jeg inviterer kun dig.
- Kommer du? - Ja.
Godt.
Tillykke med fødselsdagen.
Det er til dig.
Skal jeg invitere dig indenfor?
Du må hellere komme ind.
- Hej igen, Ella. - Goddag.
Seriøst, du kan prøve, hvis du vil.
Jeg havde håbet at kunne arrangere et mere officielt møde, -
- helst med studievejlederen og med Eleanor selv.
Hvad er problemet? For som regel sejler hun gennem skolen.
Eleanor skrev sin livshistorie, og hun insisterer på at det er sandt.
Jeg forventer ikke, at du skal være smigret af det, men i det -
- beskriver hun dig som en soucouyant, som jeg mener, er en slags vampyr.
Hun har en god fantasi. Håber hun får topkarakterer. Hvem har ellers læst den?
- Du har taget dig af hende, ikke? - Kæresten, har sikkert læst den.
- Stort ansvar for én så ung. - Jeg klarer det fint.
Så jeg skyder svinet Ruthven, og stjæler kortet og hvad så?
- Det slutter. Hun skrev det ikke. - Fordi jeg aldrig har fortalt hende det.
- Skal vi arrangere en mere formel... - Jeg så, at Ruthven ikke var død.
Jeg skulle have dræbt ham dengang, men jeg skånede den skiderik.
Husk det, for jeg vil fortælle dig, hvad han gjorde.
Men først, skal jeg fortælle dig, hvordan det var for mig?
- Ja. - Det var vidunderligt.
Jeg havde øjne, der skar gennem løgne, lunger der ånder i alt evighed.
Jeg følte, jeg havde levet hele mit liv blot for at forberede mig på det.
Det var let.
- Hvor er Ruthven? - Han var ikke værdig til din gave.
Stjal du den?
Er vi tyve nu? Stjæler vi tid?
Vi køber den...
...med blod.
Vi er et broderskab. Der er ingen kvinder blandt os.
- Hvad er hendes herkomst? - Den er lav.
- Og hendes liv før? - Hun fik enderne til at mødes.
- Jeg var en skøge. - Men det hører fortiden til.
Nogle ting varer evigt.
Du skulle finde en mand, der værdsætter dette broderskab og det vi gør.
Hvad er det I laver?
Vi er retfærdigheds rod.
Hvordan vil du bruge denne gave?
Straffe dem, der udnytter de svage. Bremse mænds magt.
Vi bør ikke tillade, at hun overlever.
Vi har intet valg, medmindre hun bryder vort kodeks.
Du hører ikke til i vores orden. Du er virkelig galt afmarcheret.
Vil du ikke tale for mig?
De forviste mig. Jeg lærte, at udødelighed er uudholdelig alene.
Så jeg tog tilbage. Jeg så min datter vokse op.
Hun var mit eneste bindeled til alt levende.
Læg jer til at sove!
Du der!
Kom så.
Det var på grund af Eleanor, at jeg brød deres kodeks.
- Hvordan gjorde du det? - En kvinde må ikke skabe noget.
Jeg tog min skat med til den navnløse ø, jeg lod den tingest redde hende.
Og for det, ville de tilintetgøre os begge to.
Ser du, jeg havde begået en fatal fejl. Jeg havde været barmhjertig.
Jeg havde ladt Ruthven leve.
Eleanor!
Hils din mor.
Velkommen til en langsom død.
- Velkommen... din luder. - Nej!
Død!
Nu ved du det hele. Jeg er aldrig barmhjertig.
Og viden er en fatal ting.
Da jeg blev født, var der kun syv planeter.
Neptun var ikke blevet opdaget, så ingen troede på den.
Himmelen og jord er fulde af ting, vi ikke forstod endnu.
Jeg havde et år med kemoterapi.
Brugte for meget tid i min seng, så jeg lavede det der.
Det er dig...
Nær solen. Hvor det er varmt og lyst.
Og det er mig.
Hvor lyset næppe trænger igennem.
Og det er koldt.
Tiden bevæger sig så langsomt.
Du er ikke kold.
Alt udenfor tiden er koldt.
Hvis du kysser mig nu, vil jeg så leve for evigt?
Undskyld!
Vent!
Stop!
- Hvorfor stikker du altid af fra mig? - Hvis du bliver hos mig, vil du dø.
Jeg dør alligevel.
Det er ikke liv, jeg giver dig. Forstår du det?
Du vil miste livet.
- Ved dit samtykke. - Det er stadig uhyrligt.
Du vil efterlade alt bag dig.
Undtagen dig.
Den gave, jeg gav dig, åbn den. Vent, indtil jeg banker på.
Kevin?
Der er du. Jeg har været syg af bekymring.
Claire er ikke glad. Jeg har foretaget ændringer.
Sendte pigerne hjem. Købte billetter til dem på Eurostar.
- Det bliver et uplettet hus nu. - Nej, jeg rejser.
- Hvad taler du om? - Hvad tror du, lige du laver?
- Fortalte den skide skole, hvem vi er. - Hader den måde du taler på!
Hvor vover du, at bringe os i fare! Du fortalte den lærer vor historie!
Jeg lyttede til hans lort om dine fantasier om død, -
- mens, han antydede min forsømmelse! Forsømmelse af dig Eleanor!
Der er en regel vi lever efter og du brød den!
- Hvad hvis jeg brød den? - Nej!
At fortælle nogen om det er forbudt. De med den viden må dø.
- Du lavede regelen for at isolere mig. - Nej, for at bevare din sikkerhed!
Din skide kusse, mor, jeg hader dig!
Nej, lad hende gå!
Kom tilbage, Ella!
Slip mig!
Eleanor!
- Nej, du må ikke forlade mig! - Du gør det bare værre!
Du må ikke forlade mig!
Bare lad hende gå!
Clara?
Du kan ikke gå, det er ikke sikkert!
- Hun har al mulig ret til at gå! - Nej!
Ved du, hvor hun bor?
Ja, jeg tror det er hotellet ved strandpromenaden.
- Stoler hun på dig? - Måske. Har aldrig løjet for hende.
- Det er fint. - Hvad vil der ske?
Hun vil blive anbragt et sikkert sted.
Vi vil blot at tale med hende.
Du har fortalt din lille kæreste alt om os, har du ikke?
Du ved, hvad der sker med dem som ved det.
Er som en virus. Det er dødbringende, det må udryddes.
- Clara, gør det ikke! - Jeg ved, hvor han bor.
Gør det ikke! Clara!
Goddag... Frank.
Hvor er Eleanor?
Hun har en besked til dig, må jeg komme ind?
Så må du kommer herud, ikke?
Jeg må sige, du er absolut Ellas type.
Alvorligt, hjælpeløs, sexet som et par sko.
Jeg vidste, at du ikke ville lade hende gå uden kamp.
Er det hvad du foreslår, Frank?
Et slagsmål?
Fortsæt. Dræb mig.
Jeg har stadig fordelen. Hun vil forlade dig alligevel.
Frank! Clara er på vej.
Åben ikke døren, Luk hende ikke ind.
Jeg er fanget her. Lad hende ikke få dig.
Det er for sent, min skat.
Jeg vil aldrig nogensinde tilgive dig!
- Eleanor, hvad fanden sker der? - Det er Clara, du må stoppe hende!
Disse mænd leder efter hende, hvor er hun?
- Eleanor du må fortælle os sandheden. - Noget forfærdeligt er sket med Kevin.
- Hvem er det? - Du ved, hvem vi er.
Jeg vil tage mig af Eleanor nu.
De mænd er fra politiet, Eleanor. De er kommet for at hjælpe.
Vi må hen til Frank!
Vi skal nok tage hen til Frank, vi må have dig til en læge, Eleanor, løb ikke!
Hvad laver I? Vi må hen til Frank!
Læg hende ikke i håndjern, hun er et barn!
- Eleanor, jeg tager med dig. - Nej.
Jeg vil blive ved dig, uanset hvad der sker, ingen grund til at være bange.
Det er et privilegium at møde dig, Eleanor.
Jeg troede Clara og jeg var de eneste.
Hun har sikkert fortalte dig om broderskabet.
Undskyld mig, hvad er det du siger til Darvell.
Du er lige som jeg forestillede mig. Hjælp mig.
Hvor kører du os her, for vi er lige, -
- kørt forbi politistationen og hospitalet.
Seriøst, hvor skal vi hen?
Eleanor!
- Ella! - Mor!
De vil slå dig ihjel, Ella!
Darvell, lad hende gå!
Mor!
Nu skal jeg vise dig, din luder.
Ja!
Du har dræbt hende!
Intet er så let.
Mor!
Med denne handling, renser jeg jorden!
Slap af...
- Hvem er I mennesker? - Jeg sagde, slap af!
Jeg hader grædende kvinder.
Fanden tage dig.
Jeg har fulgt dig i mange år.
Du tager kun dem, der er parate... og som har en vis nåde.
Du blev fordømt, fra det øjeblik Clara skabte dig.
Vort kodeks tillader ikke at kvinder skaber noget.
I hendes historier... er du vidunderligt.
Du havde medfølelse og respekt. Du gav hendes liv.
Hun stjal hendes liv.
- Vær sød, at stoppe ham. - Hun dræbte en af brødrene.
- Og det er utilgiveligt. - Gå ikke...
Utroligt, at to små piger uden penge og uddannelse, -
- smuttede gennem dine fingre for en evighed.
Hold hende.
Nej...!
Nej! Eleanor!
Ella!
Eleanor!
Bring det herhen. Præsenterer det ikke alt?
Det er din sidste nat, heks. Sidste nat!
Dette sværd er fra Byzantium. Min souvenir fra korstogene.
Må den sende dig ind i evigheden.
Det var på en strand som denne, vi mødtes første gang.
Men jeg gik med Ruthven, mod min forbandelse.
Men det var dig, du var perlen.
Se hvordan mæren bruger hendes kunst til det sidste.
Æren er din.
Gør hvad du vil med mig, men lad hende gå!
- Hold hende i ro. - Vil du ikke nok, Darvell?
Rør dig ikke, sagde jeg!
- Hun kommer til at dø alligevel! Hun kan ikke klare sig på egen hånd!
Eleanor... mit barn!
Du er virkelig et underværk.
Jeg har fulgt jer i mange år. Så ihærdigt
For hvis jeg ikke havde fundet jer, havde de helt sikkert dræbt jer.
Hvad vil de gøre, med de andre?
Broderskabet er stærkt, uforanderligt.
De vil komme.
Med deres spidse negle af retfærdighed.
Vil han rejse sammen med os nu?
Du skal ikke med os.
Hvad?
Jeg slipper dig løs.
Du kan ikke blive ved din mor hele dit liv, vel?
Kom så.
Kom her.
Smut så med dig.
Se fremad ikke tilbage.
Altid.
Jeres naturs drift, er at jage de stærke og beskytte de svage.
Jeg vil gerne prøve at leve på den måde.
Lev dit liv, som du vil, det komme ikke mig ved.
Hvis du kunne få et eller andet, hvad ville det så være?
Din tilgivelse?
Med tiden... måske.
Dit selskab, så? Vi har tid.
- Jeg er bange. - Vær ikke det.
Jeg er Eleanor Webb.
Jeg har smidt min historie ud i vinden. Og jeg vil aldrig fortælle den igen.
En anden vil begynde.
Danske tekster af Maat
Mød os på www.underdawgs.biz Et fristed for de bedste subbere